Maiet teati kui tunnustatud ja armastatud grimeerijat, kes töötas aastaid oma mehe kõrval Ugala teatris. Tallinnasse kolimise järel sai ta tööd rahvusooperis Estonia ning suundus siis Vanalinnastuudiosse. Isaga säilis Maidul siiski kontakt ka pärast vanemate lahutust. Ugala tippnäitleja Rein Malmsten suri vähki 1993. aastal vaid 51aastasena. Mait Malmsten oli toona lavaka lõpukursuse tudeng.
Vanaisa surm oli valus hoop
Vanaisa Kusta oli Maidule isa eest. "Olin temaga palju koos, ema oli ju pidevalt õhtuti tööl. Vanaisa õpetas mulle kõike, mida üldse oskan, alates kruvikeeramisest kuni puutööni. Ta oli õppinud Pallase kunstikoolis, tema maale on mul praegugi kodus seintel. Vanaisa viimase, 1976. aastal maalitud natüürmordi sain ühelt kunstikogujalt, kes omakorda oli saanud selle Kanadast. Vanaisa elas ilusa pika elu, 89aastaseks. Tema surm oli mulle valus hoop."
Valus hoop oli ka ema allajäämine vähile 2011. aastal.
Kas miilitsaks või kollase Ikaruse juhiks
"Lapsepõlves tahtsin saada miilitsaks. Hiljem kollase Ikaruse juhiks. Õppisin maailma suurimas eestikeelses, 1200 õpilasega koolis – toonases 13. keskkoolis. Margus Lepa vedas seal kooliteatrit, aga mina hoidsin sellest eemale, ühes näärietenduses vaid osalesin. Käisin teatritegemise asemel usinalt hoopis purjetamas. Aga vaikselt juba teadsin, juba koolipoisina, et küll see veri kord rähnipoja puu otsa veab. Näen seda oma laste pealt. Teatriperekonnas kasvanud lastel on see näitlejaks õppima minek kuidagi loomulik."
Mait Malmsteni ja Harriet Toompere poeg Hugo käib veel Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriklassis, Franz aga on endale juba näitlejana nime teinud, õpib lisaks Tallinna Ülikooli Balti meedia ja kunstide instituudis režissööri erialal. "Mõlemal nende oma valik, mina kumbagi sundinud pole."